![Kuvituskuva](/globalassets/aihekuvat/perusopetus-1170x536px/a_perusopetus_20190212_003_by-leena-koskela-1170x536px.jpg?width=1170&quality=80)
Käynnistyvän lukuvuoden aikana uudistetaan perusopetusta, lukioita ja ammatillista koulutusta koskevaa lainsäädäntöä. Yksi keskeisistä kysymyksistä tulee olemaan oppimisen tuen toimivuus. OAJ on huolissaan siitä, että perusopetusta koskeva hyvä uudistus vesittyy norminpurun varjolla tehtävien säästöjen vuoksi.
Toimivalla oppimisen tuella voidaan parantaa oppimistuloksia ja parantaa koulutuksen yhdenvertaisuutta. Petteri Orpon hallitus on lisäämässä sata miljoonaa euroa perusopetuksen oppimisen tukeen. Samaan aikaan lainsäädäntöä ollaan uudistamassa niin, että hallinnollisista oppimisen tuen portaista siirrytään konkreettisiin ja oppilaskohtaisiin tukitoimiin.
– Tämä on juuri oikea suunta. Entistä useampi oppilas saa tarvitsemaansa tukea niin, ettei se jää vain hallinnolliseksi päätökseksi. Toisaalta myös opetushenkilöstön hallinnollinen taakka kevenee, mikä on erittäin tervetullutta, OAJ:n puheenjohtaja Katarina Murto toteaa.
Hallituksen lakiluonnoksessa esitetään, että yhden opettajan opettamassa ryhmässä voi olla enintään viisi oppilasta, jotka saavat erityisopettajan erityisopetusta oppilaskohtaisena tukitoimena.
– Tämä on iso ja tärkeä muutos aiempaan. OAJ:n keväällä tekemän jäsenkyselyn mukaan opettajien isoimmissa ryhmissä on ollut keskimäärin noin seitsemän erityisopettajan tukea tarvitsevaa oppilasta. Se on liikaa oppilaiden tarpeisiin nähden ja lisää myös koko luokan rauhattomuutta, OAJ:n koulutuspolitiikan johtaja Nina Lahtinen korostaa.
Norminpurku voi vesittää hyvät tavoitteet
Selkeät ja täsmälliset normit ovat keskeisiä oppilaan oikeuksien toteutumisen ja alueellisen yhdenvertaisuuden kannalta.
– Normien keventäminen on liian usein synonyymi leikkauksille ja laatutason laskemiselle. Hallitus päätti kevään kehysriihessä kuntia koskevasta sadan miljoonan euron säästöstä jo vuodelle 2025 ilman uskottavaa laskelmaa siitä, kuinka säästö todellisuudessa syntyy. Vaarana on, että norminpurku muuttuu silkaksi koulutusleikkaukseksi, mikä vesittäisi hyvät oppimisen tuen tavoitteet, Lahtinen toteaa.
Kuntien tilanteet ovat eriytymässä ja tämä näkyy myös lasten määrässä.
– Nyt olemme monellakin tapaa tienhaarassa. Puretaanko normeja niin, että kasvatuksen ja koulutuksen laatu vaihtelee jokaisessa kunnassa vai varmistammeko minimilaatutasolla, että jokaisessa kunnassa etsitään ratkaisut laadukkaan kasvatuksen ja koulutuksen järjestämiseen? OAJ kannattaa jälkimmäistä, Lahtinen korostaa.
Norminpurku ei saa olla sumuverho laatutason laskemiselle tai koulutusleikkauksille.
– Hyödyllistä normien purkamista on erilaisten kirjaamisvelvoitteiden ja oppimisen tuen asiakirjojen vähentäminen. Se keventää opetusalan ammattilaisten työkuormaa, ja mahdollistaa keskittymisen olennaiseen, eli opettamiseen ja ohjaamiseen, Lahtinen sanoo.